‫- שנים-עשר בדצמבר 1962 -‬
‫כאן ג'ורג' סייף, רדיו דמשק.‬
‫צבאנו השיב מלחמה והדף אמש‬ ‫מתקפה ישראלית יזומה‬
‫בעיירה נוקייב שברמת הגולן.‬
‫לפי הדיווחים, ישראל ספגה אבדות רבות‬
‫בקרב שבו נחלו ניצחון חיילינו האמיצים.‬
‫למען סוריה!‬
‫כן, סוריה!‬
‫כאמל אמין ת'אבת.‬
‫אינני יודע אם אתה זוכר אותי‬
‫מבואנוס איירס.‬
‫אחמד סווידאני.‬
‫כמובן.‬
‫ראש מערך האבטחה של הגנרל אל-חאפז.‬
‫אז הצלחת להגיע בסוף לדמשק?‬
‫סליחה, אני צריך...‬
‫אני שמח שזכיתי לראות אותך‬ ‫ביום המהולל הזה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אתה מזיין בשכל, מועזה.‬
‫הייתי שם.‬
‫נוקייב נשרפה כליל.‬
‫הרוגים רבים.‬
‫אנשים מהצד שלנו.‬
‫קפה?‬ ‫-בטח.‬
‫אתה לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫הקשבתי לרדיו כל הבוקר.‬
‫תעמולה, זה הכול.‬
‫ג'ורג' סייף במיטבו.‬
‫הפסדנו בקרב המחורבן.‬
‫הייתי בכיכר.‬ ‫ראיתי את גופות החיילים על הטנקים השרופים.‬
‫גופות של חיילים סוריים‬
‫שהולבשו במדים ישראליים.‬
‫אני מתבדח על הרבה דברים, ‬ ‫אבל לא על חיילים מתים.‬
‫הישראלים היו אכזריים במיוחד הפעם.‬
‫הם הרגו עשרות.‬
‫חבל שאנחנו לא טובים במלחמה‬
‫כמו שאנחנו טובים בשקרים.‬
‫תשתוק, מועזה. תשתוק.‬
‫אתה לא יודע מה אתה אומר.‬
‫אל-ארד, ‬
‫ג'ורג' סייף‬
‫אומר מה שאומרים לו לומר.‬
‫דודי דיבר שעות בטלפון עם אל-קודסי‬
‫וניסה להסביר לו מדוע הפסדנו‬ ‫הפסד נחרץ כל כך‬
‫אפילו שזו הייתה מתקפת פתע.‬
‫מתקפת הפתע שלנו!‬
‫אתה יודע, אילולא היית אחיינו של מפקד הצבא, ‬ ‫היו זורקים אותך לכלא.‬
‫חוץ מזה, ‬
‫גם אם זה נכון, אני לא רוצה לשמוע.‬
‫ "אם" ?‬
‫כמה זמן אנחנו חברים, כאמל?‬
‫שנתיים.‬
‫אי פעם שיקרתי לך?‬
‫הרבה פעמים.‬
‫לך תזדיין.‬
‫אם אתה לא מאמין לי, אקח אותך לשם.‬
‫לאן?‬
‫לגבול.‬
‫אתה לא יכול.‬
‫זה אזור צבאי סגור. אין כניסה לאזרחים.‬
‫לא תוכל לקחת אותי.‬
‫אני יכול לקחת אותך לשם. אני יכול.‬
‫זה לא מסוכן?‬
‫שמעתי שליהודים יש צלפים.‬
‫שום יהודי לא יהרוג אותך... חוץ מאשתך.‬
‫זה נכון.‬
‫נו?‬
‫אני מודעת לסיכונים, אבל...‬
‫זה לא מה שחלמנו עליו?‬
‫זה לא מה שתמיד רצינו?‬ ‫-התפקיד שלו הוא לעקוב, להקשיב ולדווח.‬
‫להיות העיניים והאוזניים שלנו, ‬ ‫לא להתבלט, מאיה.‬
‫מרגלים שמתבלטים מתים.‬
‫למועזה א-דין יש גישה וקשרים.‬ ‫הוא יכול להכניס אותו לכל מקום.‬
‫זו הזדמנות נדירה.‬ ‫אלי עשה בשכל כשהתיידד איתו.‬
‫אם הוא ילך...‬
‫שלאל.‬
‫זו תהיה העדיפות הראשונה.‬
‫אנחנו עדיין לא יודעים‬ ‫מה מטרת הפרויקט התת-קרקעי שלהם.‬
‫אתה מתאר לעצמך‬ ‫איזה מידע יקר ערך הוא יוכל להשיג‬
‫אם יבקר באחד השטחים השמורים ביותר באזור?‬
‫אבל אם לדעתך זה מסוכן מדי, ‬ ‫אל תשלח אותו לשם.‬
‫הוא הסוכן שלך.‬
‫זו ההחלטה שלך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫סופי, תתנהגי יפה.‬ ‫-היי, סופי.‬
‫תודה שהסכמת לשמרטף.‬ ‫-בשמחה.‬
‫אני מאחרת נורא.‬
‫תגידי ביי.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫תגידי ביי לאימא.‬
‫לא! חכה!‬
‫תודה.‬
‫אנחנו שוב מאחרות, עירית.‬
‫בבקשה, תפסיקי לבכות.‬
‫הנקודה ברורה.‬
‫את עוד תחלי ככה.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫זו הפעם הרביעית השבוע.‬
‫אישאר עד מאוחר ואסיים את העבודה.‬
‫נדיה, אני דואגת לך.‬
‫אני רק עייפה קצת, זה הכול.‬
‫בכית.‬
‫יש לך עיגולים כהים מתחת לעיניים.‬ ‫את לא ישנה.‬
‫היא לא מפסיקה לבכות.‬
‫אני לא יודעת איפה טעיתי.‬
‫את לא טועה.‬
‫את פשוט לבד.‬
‫את צריכה עזרה.‬
‫אימא של אלי שומרת על סופי כל הזמן.‬ ‫המשפחה שלו עוזרת הרבה, באמת.‬
‫לא יצרת את התינוקות האלה לבד, ‬ ‫ואת לא אמורה לגדל אותן לבד.‬
‫טובה, אני יודעת שאת מנסה לעזור...‬ ‫-מתי ראית את אלי בפעם האחרונה?‬
‫לפני 11 חודשים.‬
‫הוא היה בארץ לכמה שבועות, ואז חזר לאירופה.‬
‫אפילו לא ראה את התינוקת.‬
‫הוא מקריב הרבה למען העתיד שלנו, ו...‬
‫אני לא יכולה להיות כפוית טובה.‬ ‫-את יכולה.‬
‫נדיה, אני רוצה שתלכי הביתה.‬
‫אני לא מפטרת אותך.‬
‫אני שולחת אותך הביתה לנוח.‬
‫במקום לישון כאן, מול המאוורר שלי, ‬ ‫תישני במיטה שלך.‬
‫ציפיתי למשהו פחות ראוותני.‬ ‫ג'יפ או משהו כזה.‬
‫זה כל כך...‬ ‫-מגניב להפליא? אני יודע.‬
‫מגוחך.‬
‫יאללה.‬
‫רגע, עצור את האוטו.‬
‫עצור את האוטו!‬
‫אגם טיבריוס.‬
‫במלוא תפארתו.‬
‫והנה ישראל.‬
‫קרובה כל כך.‬
‫האדמה הפוריה ביותר.‬
‫אגמים יפהפיים, ‬
‫הרים, ‬
‫מפלי מים, ‬
‫מוקשים.‬
‫המדינה שלנו‬ ‫היא המדינה היפה ביותר בכל העולם.‬
‫אני אצטרך להאמין לך.‬
‫אתה יודע, מעולם לא יצאתי מסוריה.‬
‫טוב, פעם אחת.‬
‫הייתי בביירות כמה ימים, אבל...‬
‫אתה היית בהרי האלפים, בדרום אמריקה, ‬
‫בפריז.‬
‫כל המקומות הללו יחדיו, מועזה, ‬ ‫לא משתווים למדינה המופלאה הזאת.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫מה זה?‬
‫הסכם חדש עם הסובייטים.‬
‫חרושצ'וב מעביר לנו אספקה רבה בהרבה‬ ‫משהעולם יודע.‬
‫ומה אלה?‬
‫מרגמות 120 מ"מ.‬
‫אפילו לישראלים אין כאלה.‬
‫כל הכבוד לנו.‬
‫אתה בא?‬
‫כמובן.‬
‫יאללה.‬
‫אלה החיילים מהקרב בנוקייב.‬
‫יותר ממחצית הכוח נפלה בקרב.‬
‫הפציצו מהאוויר, ‬
‫כשרוב החיילים ישנו.‬
‫הם מתו במיטותיהם.‬
‫אפילו לא נתנו להם הזדמנות‬ ‫למות מות גיבורים.‬
‫הפצועים...‬
‫לא הצלחנו להגיע אליהם, ‬
‫כי הטנקים הישראלים הגיעו, דרסו הכול‬
‫וירו בכל דבר שזז.‬
‫הם הפכו את נוקייב לבית קברות ענק.‬
‫מועזה.‬
‫שמעתי שאתה בגזרה שלי.‬
‫ושמעתי שהבאת אורח.‬
‫כאמל אמין ת'אבת, ‬
‫זה השריף חאטום.‬
‫סליחה, הקולונל חאטום.‬
‫מר ת'אבת.‬
‫בבקשה, קרא לי כאמל.‬
‫סלח לי, אבל מבקרים סורים‬ ‫הם מחזה נדיר כאן, מר ת'אבת.‬
‫מועזה אולי חושב שזה מוזאון, ‬
‫אבל זה למעשה אזור צבאי סגור.‬
‫דיברתי עם דודי על זה...‬ ‫-כן.‬
‫אם נוכחותי כאן בעייתית...‬ ‫-מרואן!‬
‫אני...‬
‫אני מניח שסיפרת למר ת'אבת‬ ‫על הניצחונות שלנו כאן.‬
‫איך, למרות המתקפה האלימה, ‬
‫הצלחנו להשמיד שלושה טנקים‬ ‫ולהרוג חלק מהכובשים.‬
‫כן, עמדתי לספר לו.‬
‫מר ת'אבת, היכנס לאוטו שלי.‬ ‫אערוך לך סיור כמו שצריך.‬
‫תודה.‬ ‫-מועזה, דודך מגיע הלילה.‬
‫אנחנו נפגשים לארוחת ערב בקוניטרה.‬
‫לא ידעתי שהוא מגיע.‬
‫אני שמח לשמוע שדודך‬ ‫לא מגלה לך את כל הסודות המדיניים.‬
‫הגובה וגורם ההפתעה הם היתרון שלנו.‬
‫מכאן אנחנו מתצפתים על השטח, ‬
‫ובמקרה הצורך, ‬
‫אנחנו יכולים להגיב בכוח.‬
‫אתה מחפש משהו?‬
‫כן.‬
‫איפה החיילים שלנו? הבסיסים שלנו?‬
‫זה מבריק.‬
‫בוא, אראה לך.‬
‫רצית לפגוש את החיילים האמיצים?‬
‫הנה הם.‬
‫כל האזור מרושת בבונקרים כמו זה.‬
‫הציונים לא יכולים לראות אותם‬ ‫מהים או מהאוויר.‬
‫זה לא ייאמן. פשוט מדהים.‬
‫תגיד לי, על מה אנחנו מסתכלים?‬
‫קיבוץ עין גב.‬
‫בעיקר דייגים.‬
‫הציונים מעמידים פני קורבנות, ‬
‫כאילו אנחנו יורים עליהם בלי הבחנה.‬
‫אבל הם גונבים את האדמה שלנו‬
‫ודגים במים שלנו‬
‫על אף ההסכמים הבין-לאומיים.‬
‫כך תוכל לראות אותם מקרוב.‬
‫תודה.‬
‫האויב.‬
‫הם נראים כמונו.‬
‫איך חשבת שהם נראים?‬
‫כמו תמנון?‬
‫תרצה לירות באחד מהם?‬
‫בבקשה.‬
‫מתנה ממני אליך.‬
‫נקמה על נוקייב.‬
‫אתה רציני?‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא חייל. מצטער.‬
‫זה קל. מכוונים...‬
‫ולוחצים על ההדק.‬
‫יש בעיה?‬
‫נהפוך הוא.‬
‫אל תתבלבל.‬
‫הם אומנם לבושים כאזרחים, ‬
‫אבל כל אחד מהם הוא חייל ציוני.‬
‫אפילו הצעירים.‬
‫פשוט בחר מטרה.‬
‫שים את האצבע על ההדרק...‬
‫ועכשיו, ‬
‫בזמנך החופשי...‬
‫תתרחק מהרובה.‬
‫מה אתה מנסה לעשות, להתחיל מלחמה?‬
‫זה היה טוב.‬
‫קולונל, ‬
‫החום הזה...‬
‫זה עינוי.‬
‫למה לחיילים שלנו אין צל?‬
‫לא מגיעים להם התנאים הטובים ביותר?‬
‫אתה צודק, כאמל.‬
‫אבל לממשל יש תקציב מוגבל, ‬
‫ולפעמים‬
‫מי שרחוק מהבירה - רחוק מהלב.‬
‫כן.‬
‫אתה תמות על זה.‬
‫זה האוכל הכי טוב בסוריה.‬
‫טעים מאוד.‬
‫שוקראן.‬ ‫-שוקראן.‬
‫משלוח מיוחד לקולונל חאטום.‬
‫יש הטבות כשאתה מפקד הגזרה.‬
‫שיישארו כאן. נכין אותן לקולונל.‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫הייתי צריכה להתקשר‬ ‫לאחד האחים של אלי, אבל...‬
‫כבר לא נעים לי לבקש.‬
‫זה בסדר. אני...‬
‫אני שמח שהתקשרת.‬
‫עבר הרבה מאוד זמן.‬
‫אני מצטער שלא יצרתי קשר.‬
‫רציתי...‬
‫לוודא שאת בסדר.‬
‫אני בבלגן.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להפיל הכול עליך.‬
‫זה בסדר, אני...‬
‫בדיוק עשיתי סידורים.‬
‫אולי תצטרפי אליי?‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן, ‬
‫ואז נלך לאכול.‬
‫זה יעודד אותך.‬
‫כן.‬
‫זה הסוד השמור ביותר ברמת הגולן.‬
‫שריד מהאימפריה הרומית.‬
‫מקום שאליו הסנטורים באו כדי להירגע‬
‫וכדי לחלוק סודות מדיניים.‬
‫מקום שבו מהפכות נרקחות‬
‫והוצאות להורג נקבעות.‬
‫דוד!‬
‫אני שמח כל כך לראות אותך.‬
‫הרומאים ידעו איך לחיות.‬
‫מזל שאנסו ובזזו את כל העולם, ‬ ‫אחרת לא היינו זוכים לכל זה.‬
‫שמעתי עליך רבות.‬
‫אני מרגיש כאילו אנחנו כבר מכירים.‬
‫כמוך כמוני.‬
‫לא נעים לי להודות, אבל אני מעריץ אותך.‬
‫בבואנוס איירס, התמונה שלך‬
‫הייתה תלויה מעל האח שלי.‬
‫אה... סליחה.‬
‫זה עונג צרוף.‬
‫אז...‬
‫מה מביא אותך לכאן הלילה, דוד?‬
‫לא משנה מה הסיבה, ‬
‫אני שמח שיצא לנו לבלות יחד.‬
‫גנרל, ‬
‫אני מרגיש בר מזל שניתנה לי ההזדמנות הזאת, ‬
‫אתה יודע, לראות את האויבים שלנו מקרוב.‬
‫הבתים שלהם, ‬
‫ראיתי את הכפרים שלהם, ‬
‫ואגם טיבריוס.‬
‫תמיד חשבתי שהוא גדול יותר.‬
‫אתה יודע למה אגם טיבריוס, ‬ ‫או הכינרת, כפי שהיהודים קוראים לו, ‬
‫חשוב כל כך לישראלים?‬
‫מים הם המשאב החיוני ביותר‬
‫ליצור חי‬
‫ולמדינה.‬
‫בלי מים אין חיים. רק מוות.‬
‫הכינרת היא מקור המים היחיד‬
‫שיש לישראלים.‬
‫היא מספקת מים לכל האזרחים, ‬
‫מהצפון ועד למדבר בדרום.‬
‫גנרל, ‬
‫הם מוכנים.‬
‫אתה עוזב?‬
‫כן. לצערי, העולם ממשיך להסתובב, ‬
‫אפילו שכאן נדמה שהוא עמד מלכת.‬
‫תיהנה מהמשך הערב שלך.‬
‫שמחתי להכיר אותך.‬ ‫-אני מקווה שניפגש שוב בקרוב.‬
‫אני מקנא בך.‬
‫בי?‬
‫למה?‬
‫כולם מכבדים אותך, ‬
‫מחבבים אותך, ‬
‫מהרגע הראשון שהם פוגשים אותך.‬
‫גם אתה כזה.‬
‫לא.‬
‫כשאתה נכנס לחדר...‬
‫כולם רוצים חתיכה ממך.‬
‫ראית איך דודי‬
‫מייד נשבה בקסמך?‬
‫כי יש לי כסף, מועזה. זה הכול.‬
‫לי יש חוש הומור, ‬
‫קשרים, ‬
‫מדים, אבל...‬
‫אין לי מה שיש לך.‬
‫חשיש חזק, מועזה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לפעמים אני מרגיש ש...‬
‫כל החיים שלי...‬
‫הם שקר גדול.‬
‫זה הכול.‬
‫למה אין לך בת זוג?‬
‫כל אישה בדמשק תשמח להיות שלך.‬ ‫-כנראה לא פגשתי את האישה הנכונה.‬
‫מה עם סאליחה?‬
‫הבת של אבו מחמוד?‬
‫מוקדם מדי לקבוע.‬
‫אתה...‬
‫זיינת אותה?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫אני בטוח שהיו לך הרבה...‬
‫נשים?‬
‫אני מדבר יותר מדי.‬
‫החום. הנרגילה.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫חאטום שלח אותי.‬
‫רק רגע, אני מתלבש.‬
‫חכה.‬
‫באמת שאין צורך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫למה לא?‬
‫כן...‬
‫למה לא?‬
‫זה נס.‬
‫היא לא ישנה ככה מאז שהיא נולדה.‬
‫היא נושמת?‬
‫הנה, סופי.‬
‫תן לי אותה.‬
‫לכי לישון קצת. אני אשגיח על שתיהן.‬
‫לא.‬ ‫-אני לא צריך לחזור לעבודה היום.‬
‫אעיר אותך בעוד כמה שעות.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-בבקשה. בשבילי.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫זה ברווזון?‬
‫הלילה נלמד את הישראלים לקח.‬
‫אתם יוצאים בעוד 14 דקות בדיוק.‬
‫תפוצצו את צינור המים‬
‫בשעה שלוש בדיוק.‬
‫נו כבר.‬
‫טבריה.‬
‫האם שומע? עבור.‬
‫טבריה.‬
‫האם שומע? עבור.‬
‫שלום.‬
‫האם שומע? עבור.‬
‫ישראל, טבריה.‬
‫האם שומע? עבור.‬
‫טבריה, ישראל. אתם שומעים?‬
‫האם שומעים, ישראל?‬
‫- שלאל -‬
‫- שלאל: מתקן צבאי שמור‬ ‫דרום סוריה -‬
‫מרגל ישראלי!‬
‫- גבול: אין מעבר -‬
‫אל תירה.‬
‫אני רק רוצה את הפרה שלי.‬
‫אני לא מחפש צרות.‬
‫מה שמך?‬
‫שמוליק.‬
‫- מפקדת פיקוד הצפון‬ ‫צפת, ישראל -‬
‫דגן!‬
‫זוז מפה!‬
‫שקט!‬
‫לא עצרת אותם, הצבא לא עצר אותם, ‬ ‫אז אני עשיתי זאת.‬
‫לכן לא התקשרתי אליהם.‬
‫הוא בא לפה בעצמו.‬
‫בטרקטור.‬
‫אתה הראשון שדיבר איתו?‬
‫איש לא דיבר איתו מלבדי.‬
‫אני סא"ל דגן.‬
‫אני המפקד כאן.‬
‫שלמה, אבל כולם קוראים לי שמוליק.‬
‫בסדר. אני מבין שאתה רוצה להגיד לי משהו.‬
‫תעיר את כולם.‬
‫כולם.‬
‫כל הגזרה.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫הייתי בחוץ, עישנתי.‬
‫ורצת?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫שמעתי רעש ויצאתי החוצה.‬
‫חשבתי שאולי זה ישראלי, ‬
‫אבל זה היה רק חזיר בר.‬
‫פחדתי ש...‬
‫אולי עזבת.‬
‫למה שאעזוב?‬
‫טוב...‬
‫המצב נהיה קצת...‬
‫אתה יודע, הייתי מסטול.‬
‫אולי הההתנהגות שלי...‬
‫זה היה...‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫הייתה תקרית בגבול.‬
‫אל תצאו מהחדר הלילה, טוב?‬
‫איזו מין תקרית?‬ ‫-מה קרה?‬
‫אמרו לי רק לבקש שתישארו כאן.‬
‫בסדר.‬
‫כדאי שאחזור לחדר.‬
‫לשנינו לא יזיק לישון קצת.‬
‫למה הרגל שלך מדממת?‬
‫מה?‬
‫הרגל שלך.‬
‫פצע ישן שנפתח.‬
‫לגבי הערב...‬
‫אני לא רוצה שתחשוב ש...‬
‫הידידות שלנו חשובה לי.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך.‬ ‫-אני אגן עליך...‬
‫עד המוות.‬
‫אני מקווה שזה הדדי, מועזה.‬
‫לכולנו יש סודות.‬
‫בוקר טוב.‬
‫הכנתי קפה.‬
‫אני לא יודע אם זה לטעמך, ‬ ‫אבל הכנתי מקושקשת.‬
‫אני מקווה שיצא טוב.‬
‫מזמן לא בישלתי.‬
‫מה אתה עושה כאן, דן?‬
‫כלומר, באמת.‬
‫מה אתה באמת עושה כאן?‬
‫אלי הוא לא העובד היחיד שלך.‬
‫לא.‬
‫לא, יש לי כמה.‬
‫אתה ישן גם אצל הנשים שלהם?‬
‫מכין להן ארוחת בוקר?‬
‫סליחה אם העלבתי אותך. רק רציתי לעזור.‬
‫אתה רוצה לעזור?‬
‫איפה בעלי?‬
‫עדיף שתלך.‬
‫אלי מספיק לי.‬
‫לפעמים הוא לא מבין את זה, ‬
‫אבל הוא מספיק לי.‬
‫נדמה לו שהוא צריך לתת לנו יותר, ‬
‫לעשות דברים גדולים בחיים שלו, ‬
‫לעמוד בציפיות שהוא הציב לעצמו, ‬ ‫אבל הוא טועה.‬
‫כי הוא מספיק לי.‬
‫הוא אמר לי שאם יעבוד למען הממשלה, ‬ ‫אולי ימנו אותו לשגריר.‬
‫הוא הסתכל עליי‬
‫ואמר שאהיה אשת השגריר.‬
‫אבל אני לא רוצה להיות אשת השגריר.‬
‫אני רוצה להיות אשתו של אלי כהן.‬
‫זה כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫אני יודעת שהגשמת את חלומותיו‬ ‫כששכרת אותו לעבודה הזאת, ‬
‫אבל כשהגשמת את חלומותיו, ‬
‫הרסת את שלי.‬
‫אתה באמת רוצה לעזור?‬
‫תחזיר לי את בעלי.‬
‫כאן ג'ורג' סייף, רדיו דמשק.‬
‫גורמים ישראלים מדווחים‬
‫כי יחידה סורית נתפסה‬
‫כשחצתה את הגבול בשעות הבוקר המוקדמות.‬
‫סוריה מכחישה כל ידע לגבי המבצע‬
‫וטוענת כי מדובר בדיווח שקרי‬ ‫ובתעמולה ציונית.‬
‫זה יפגע פגיעה אנושה‬ ‫במורל של החיילים שפגשנו.‬
‫אני אשלח להם מתנה.‬
‫איזו מין מתנה?‬
‫- מרגמות 120 מ"מ הגיעו לאזור -‬
‫- כוחות עזר ממוסקבה -‬
‫- פרושים ברחבי רכס הגולן -‬
‫- יצרתי קשר -‬
‫- עם מפקד הצבא -‬
‫זה מדהים.‬
‫מדהים.‬
‫- גיליתי היכן שלאל ממוקם -‬
‫- העבירו 600,000 לירות סוריות‬ ‫לקניית עצי אקליפטוס -‬
‫כל כך הרבה כסף בשביל עצי אקליפטוס?‬
‫למה?‬
‫- הכסף יגיע ביום ראשון -‬
‫- ההודעה התקבלה -‬
‫- רות סוף -‬
‫פאק.‬
‫מר סווידאני.‬
‫זה ודאי...‬
‫נראה לך מוזר.‬
‫אני לא נוהג להופיע בלי הזמנה.‬
‫אני יכול לעזור לך במשהו?‬
‫חם היום.‬
‫אפשר לקבל קצת מים?‬
‫סלח לי.‬
‫הייתי צריך להציע.‬
‫פשוט הופתעתי קצת.‬
‫בדיוק נמנמתי.‬
‫אתה גר לבד בדירה הגדולה הזאת?‬
‫למיטב ידיעתי.‬
‫היא כל כך גדולה, ‬ ‫ייתכן שמישהו גר כאן ללא ידיעתי, ‬
‫אתה יודע?‬
‫בבקשה.‬
‫בנית לעצמך חיים טובים בדמשק.‬
‫אתה מיודד עם אנשים רבי השפעה.‬
‫הדברים האלה...‬
‫תמיד מושכים...‬
‫תשומת לב.‬
‫אני לא בטוח למה אתה מתכוון.‬
‫אני רוצה שתבוא איתי, בבקשה.‬ ‫-עכשיו?‬
‫אני מקווה שלא אכפת לך.‬
‫כלל לא.‬
‫חכה כאן, בבקשה.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫כמובן. אתה מישל עפלק, ‬
‫מחבר "הקרב למען גורל אחד"‬
‫ומנהיג תנועת הבעת'.‬
‫מחשבה חופשית היא תמיד דבר מפחיד‬
‫בעיני אלה שבשלטון.‬
‫אז הם מעניקים לך תואר, ‬
‫וכך קל להם להיפטר ממך.‬
‫אני אגיע לנקודה, מר ת'אבת.‬
‫אנשים מסוימים אמרו לי‬ ‫שייתכן שאתה תומך בנו.‬
‫זה נכון?‬
‫תמיכה בבעת' היא בגידה במדינה.‬
‫בימינו, אי אפשר להיזהר יותר מדי. זה נכון.‬
‫אבל התנועה שלנו סוחפת את העולם הערבי, ‬
‫ובקרוב נעלה לשלטון, ‬
‫אינשאללה, ‬
‫בעזרתם של מנהיגים צעירים, ‬ ‫כמו סדאם חוסיין בעיראק, ‬
‫וכאן בסוריה.‬
‫לכן הבאת אותי הנה?‬ ‫כדי לברר מהי השקפתי הפוליטית?‬
‫לא אני הבאתי אותך הנה.‬
‫גנרל.‬
‫כאמל.‬
‫טוב לראות אותך שוב, ידידי.‬ ‫-כנ"ל.‬
‫אני מתנצל על החשאיות.‬
‫אל תדאג.‬
‫פירושו שחזרת באופן רשמי?‬
‫לא באופן רשמי, לא.‬
‫בדיוק דיברנו על תמיכתו של כאמל במטרה.‬
‫אתה מכיר אותי, ‬
‫אעשה כל מה שתבקש. מה רצונך?‬
‫אני צריך לבקש ממך טובה.‬
‫אנחנו צריכים שתערוך מסיבה.‬
‫מסיבה?‬
‫כן.‬
‫נמסור לך תאריך בקרוב, ‬
‫ואז תתחיל להזמין אנשים מסוימים‬
‫למסיבות מפוארות בדירה שלך.‬
‫עליך לוודא שהגנרל א-דין, דודו של ידידיך, ‬
‫יגיע למסיבות הללו.‬
‫כמו גם‬
‫חברי הקבינט הללו.‬
‫- הגנרל א-דין, מערוף א-דואליבי, ‬ ‫בשיר אל-עזמה, חאליד אל-עזם -‬
‫ברוך הבא, מר ת'אבת.‬
‫ברוך הבא לעתידה של סוריה.‬
‫אז... מה קורה?‬
‫שיחק לנו המזל בפעם השנייה השבוע.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫נוסף על הטיפ האנונימי‬ ‫שקיבלנו לגבי ניסיון החדירה, ‬
‫פתאום נעשה הרבה יותר קל‬ ‫לקבוע במדויק את מיקום הביצורים הסוריים.‬
‫איך?‬
‫תסתכל בעצמך.‬
‫זוז.‬
‫הם שותלים עצים.‬
‫כנראה בשביל צל.‬
‫זה קורה לכל אורך הגבול.‬
‫מצפון לדרום.‬
‫אין ספק...‬
‫שוב שיחק לנו המזל.‬